Mitt navn er Michael Westen. Jeg var en spion...
Du er erklært upålitelig. Du er svartelistet.
Er man skvist ut, har man ingenting. Verken penger, kreditt eller jobbhistorikk.
Man sitter fast der man blir dumpet.
- Hvor er jeg? - Miami.
Du tar de jobbene du får.
Du stoler på dem som ennå vil snakke med deg.
En skyteglad ekskjæreste.
Skal vi skyte dem?
En venn som tyster på deg til FBI.
Spioner. En gjeng med småjenter.
Familie også...
Er det mora di igjen?
...hvis du er desperat.
Noen trenger din hjelp, Michael.
Inntil du finner ut hvem som avskjediget deg,
går du ingen steder.
Et overvåkingsbilde kan si mye om fotografen.
Overvåking krever planlegging. Man må undersøke området.
Man trenger et sted man kan sitte og vente på målet i en time eller ti.
Men man må tisse av og til. Mange sjanser til å bli sett.
God morgen.
Michael, godt å se deg.
Man kan ikke velge etterretningskildene sine.
Kan være en heroinsmugler, en diktator eller sin mor.
Begynte å lure på om du skulle stå
midt i veien hele dagen, eller komme inn på besøk.
Jeg må spørre deg om noe.
Har noen ukjente vært rundt huset de siste par månedene?
Noen ukjente ansikt på gata,
kanskje en reparasjonsbil som bare sto der?
Jeg vet ikke. Jeg legger ikke merke til hva naboene gjør. Interesserer meg ikke.
Du vet om naboen ikke har støvsuget bilen
og postmannen ikke har på seg giftering. Bare fortell meg det.
Faktisk var det
for et par måneder siden et par menn her som tok bilder.
De var veldig hyggelige.
- Møtte du dem? - De kom inn på kaffe.
Jeg laget eggsmørbrød til dem.
De var fra myndighetene eller noe sånt.
Stopp en hal. Myndighetene? Hvem jobber de egentlig for?
Hvordan skal jeg vite det?
Jeg vet ikke engang hvem du jobber for.
Du reiser over hele verden og sier: "Jeg kan ikke snakke om det."
Men nå er jeg arbeidsløs, så du trenger ikke bekymre deg for det.
Hva snakket de om? Hva spurte de deg om?
Jeg vet ikke, men jeg viste en av dem hagen.
Vent. Lot du en av dem være alene her? Hvor lenge?
Jeg husker ikke.
Legen sier at det som feiler meg kan innvirke på hukommelsen.
Hvis det er noen som kunne trenge litt hukommelsestap, er det deg.
Min mors forståelse av karrieren min endrer seg alt etter hva hun ønsker.
Én dag kan hun nevne alle i Utenriksdirektoratet,
og neste dag tror hun jeg jobber for postkontoret.
Min venn Donna i bridgeklubben har hatt hukommelsesproblemer.
Og det minner meg om at jeg må snakke med deg om en venn.
Om et øyeblikk.
Hva er det du gjør?
Ikke alt avlyttingsutstyr er likt. Hvis det har batteri, er det kortsiktig.
Hvis det er koblet til strømmen i huset, er det mer langsiktig.
Hvis det har en sender, kan du finne ut hvor nær lytteren er.
Er det noen tomme hus i nabolaget innenfor cirka
350 meter?
På den andre siden av gata, to hus ned.
Når overvåkeren vet at du er på saken, begynner klokka å tikke.
De vet at du kommer, så spørsmålet for dem
er om de kan ødelegge utstyret og komme seg ut derfra i tide.
Spørsmålet for deg er om du kan finne dem før
hver eneste brukbare opplysning har blitt til aske.
Hva skjedde med deg? Du lukter som brent plastikk.
Ja, jeg tror det brenner i nærheten, og røyken blåste hit.
Vi må snakke om de mennene som kom hit.
Jeg må vite hva de spurte om og hva du svarte. Det er viktig for jobben min.
Jeg trodde ikke du hadde jobb.
- Det er vanskelig å forklare. - Jeg husker ikke.
Jeg er så opprørt over dette med vennen min.
Det er vanskelig å tenke på noe annet.
Greit. La oss snakke om vennen din.
Det er naboen min, Laura.
Noen folk kom hjem til henne med en slags svindel.
De fikk alle kontonumrene hennes, tok alt hun har
og julte henne, Michael. Hun er livredd.
Hva kan jeg gjøre?
Tenk på noe. Hun bor tvers over gata.
Du kan gå dit nå.
Jeg snakker med vennen din, og så snakker vi om mennene som kom hit.
Takk for at du kommer.
LAURA KLIENTEN
Da Madeline sa du kunne hjelpe meg, ble jeg så lettet.
Så hva skjedde egentlig?
Jeg fikk et brev for en måneds tid siden. Det sto at jeg hadde vunnet en premie.
En av de ukebladgreiene. Jeg ringte, og de gratulerte meg.
Sa de måtte sende noen folk hit for å fylle ut noen skatteskjema.
Så de kom hit, og så?
De var to menn og en kvinne.
De hadde det så travelt med å få informasjon. Kredittkort og bankkontoer.
Jeg ble nervøs og ba dem gå.
Jeg prøvde å ringe politiet, men da slo de meg. Brakk armen min.
Jeg sjekket kontoen min. Alt er borte.
Det var alt jeg hadde.
Har du noe som... Kan du beskrive dem?
Jeg er ikke så flink til sånt.
Hovedmannen var kjekk. Blond. De to andre var
bare vanlige,
- med brunt hår. - Vanlige med brunt hår?
Jeg har premiebrevet.
Sønnen min vil sende meg på hjem nå. Tror ikke jeg klarer meg selv.
Jeg skal se hva jeg kan gjøre, men jeg må låne dette.
Jeg får vel gå.
Jeg skal gå nå.
Så nå hjelper du gamle damer.
Bra for deg, Mike. Jeg så en kattunge i et tre på vei hit.
De julte henne. Tok sparepengene hennes. Er du med?
Når du sier det slik, hva jeg jeg svare? Hva er planen,
VINNERBEKREFTELSE
Adresse og telefonnummer er falske,
men den trykkingen og pregingen,
er det bare ett sted i Miami som gjør.
Høres bra ut.
Det blir ikke store betalingen for denne jobben.
Det er veldedighet.
Hva med en byttehandel.
Jeg hadde en liten uenighet med dama jeg bodde hos,
- og trenger et sted å bo. - Tre dager.
Jeg tenkte kanskje en uke.
Dette kan være nyttig for deg.
Hvis jeg bor hos deg, holder FBI seg unna.
Jeg forteller dem at jeg er barnevakten din.
Fem dager, du tar med sovepose og er ute før helga?
Avtale.
- Hallo, Michael. - Fi, du er her.
Jeg kom på besøk.
Døra var låst, så jeg brøt meg inn.
- Ny aksent, ny stil. - Jeg er i Miami nå.
Jeg kan vel ikke snakke som en irsk bargjest.
Dette er den nye meg, Michael.
Inntil videre.
Så du blir her i byen. Flott.
Dette er et dårlig tidspunkt for...
Herregud, Mike. Du sa ikke at hun var her.
Du kostet meg mye penger, din jævel.
Jeg har ventet lenge på å snakke med deg.
Jeg kostet deg?
For det første hendte aldri det du snakker om offisielt.
Men uoffisielt, selv om det hadde hendt,
fortjente du mye verre enn det du fikk.
Sam.
Det er en grunn til at spioner ikke har mange fester.
Alle har en historie med hverandre.
Det var en lovlydig kjøp. Den amerikanske regjeringen burde ikke...
Lovlydig? En libysk våpenhandler? Hvordan forklarer du det?
Jeg er veldig glad for at du kom på besøk, Fi,
men Sam og jeg må snakke om en jobb, så du...
Jobb?
Høres moro ut.
Jeg er med.
Ja.
Jeg gjør slike jobber, ja. Jeg husker ikke denne, men vi gjør mange jobber.
Trenger du mer av denne pregingen?
Ja, jeg vet ikke mye om trykking, men noe sånt.
- Du har noen store maskiner? - Nettopp oppgradert. Topp moderne.
Kan du vise meg rundt?
Ofte er den beste måten å få informasjon, å sette i gang både handlinger og folk.
Profesjonelle vet bedre, men de må vanligvis jobbe med et par amatører,
og får panikk.
Så man rusker opp i krattene litt, og ser hva som flyr ut.
Når den skremte amatøren leder deg til proffene, begynner arbeidet.
QUENTIN SVINDLER
Svindlere og spioner er begge profesjonelle løgnere.
Svindlere gjør det for pengene og spioner for flagget, men det går ut på det samme.
De driver virksomheter, følger sikkerhetsprosedyrer,
rekrutterer arbeidere og utsteder ordrer.
GREG AND BONNIE SVINDELLÆRLINGER
Denne Quentin, svindleren din,
holder til på en klubb som heter Onyx i South Beach. Flott.
Skal jeg dra dit og overvåke litt?
Nei, jeg tror ikke vi trenger det.
Jeg har en ny identitet til deg. Liker du navnet "Peter Jordan"?
Kan du ta på deg bukser?
Hva? Jeg jobber bedre når jeg kan puste der nede.
Vil du høre om fyren eller ikke?
Ja. Fortell meg om Peter Jordan.
Han var cellekamerat med Quentins ekspartner.
Han brøt betingelsene for prøveløslatelsen og ble tatt.
Han er i varetekt i Phoenix,
men er ikke tilbake i fengselssystemet ennå.
Ser litt ut som deg også. Mer eller mindre.
Ikke dårlig for en mann i undertøyet.
Hvis du tror det var bra, skulle du se meg uten.
Når man går etter en spion, sender man en annen spion.
Det samme gjelder for svindlere.
For å fange en, må man slå ham i hans eget spill,
være en bedre løgner enn ham.
Unnskyld.
- Quentin King, ikke sant? - Jo.
Vi har en felles venn i New York, Paco.
For litt siden frøs jeg nøttene av meg på et hundeløp i Newark,
og husket at Paco sa at jeg hvis jeg dro til Miami,
burde jeg finne deg. Så jeg tenkte: "Alt er bedre enn Newark,"
skjønner du? Så jeg dro til Miami.
Pete Jordan, hei.
Du har feil fyr, Pete.
Nei, det tror jeg ikke.
Jeg var romkamerat med kompisen din, Paco, i et år.
Han fortalte meg om jobben du utførte i Tampa. Veldig bra.
Jeg har en forretningsmulighet jeg vil diskutere med deg.
Uansett hvor god dekkidentitet du har,
må du være troverdig, og det er ikke alltid så enkelt.
Som sagt, du har feil fyr. Jeg kjenner ikke det, ikke denne Paco
- og driver ikke handel. - Jeg lette lenge etter deg.
Jeg har en arrestordre på meg. Kan jeg få snakke ferdig.
Jeg selger vannfiltre. Hvis du vil ha et, kan jeg hjelpe, men...
Jeg skal ikke diskutere, men hva gjør en vannfilterselger
med en revolver i et skulderhylster?
Det er min sak. Men vet du hva som er din sak?
Det sitter et par purker i baren
og snakker med sjefen.
Har vært der en stund. Antakelig skjenkebevillingen.
Hva om jeg ber dem snakke om bruddet på prøveløslatelsen din?
Av og til må man bestemme seg hvor hardt man prøver å utgi seg
for den man sier man er.
Du er visst ikke særlig god til å få nye venner.
Paco sa du hadde problemer, men jeg gir folk sjanser.
Det er bare slik jeg er. Hør her, nå.
Du får oss ut herfra, for jeg liker Miami
og vil ikke i fengsel igjen. Så om de purkene så mye som ser på meg,
ser vi hvor mange kuler jeg kan pumpe i deg
før de dreper meg. Jeg vedder på fire.
Vedder du over eller under?
Ja vel, vi går ut bakdøra.
Smil, reis deg.
Legg armen rundt meg og lat som vi er venner som jeg ønsket vi skulle være.
Greit. Kan du fjerne den greia fra ribbeina mine nå?
Og så sender du purken etter meg?
Jeg liker ikke å rømme fra politiet, men det har sine fordeler.
Det øker troverdigheten hos en forbryter når du rømmer fra et åsted.
Jeg kontakter deg.
Avlytting og feltarbeid går hånd i hånd.
Du vil vite hva målet sier
og hva han skriver på PC-en,
men teknologi kan ikke utføre mirakler. Avlyttingsutstyr installerer ikke seg selv.
Selv det mest avanserte utstyret trenger vanligvis hjelp
av et godt, gammelt kubein.
Gå på båten, installere utstyret, forsvinne.
Greit. Hva er det til?
Jeg kan tenke ut noe.
Til låsen, hvis du får problemer.
Ha litt tillit til meg, Mike. Jeg kan åpne en lås.
Quentin hadde en 45-mm Colt med utvidet kontroll og avskrådd magasin.
- Han mener alvor. Vær forsiktig, Sam. - Skal bli.
Fi, du må fikse Quentins bil for å sette den ut av drift om noe skjer.
- Kan du ta hånd om det? - Det svarer jeg ikke på.
Jeg skal knytte nye vennskapsbånd.
Meg igjen.
Gjør meg en tjeneste, snuppa. Ta deg en dukkert.
Ja vel.
- Vil du ha en drink? - Det spørs.
Er du Quentin King eller en vannfilterselger?
Du vet hvordan det er.
Du kunne vært fra politiet, fra FBI, hvem som helst.
Jeg er ingen hvem som helst.
Du vet å te deg, det skal være sikkert.
Så du har noe.
- Hvis du lurer meg... - Få høre forslaget ditt.
Vi møter teamet mitt, så får vi se.
Her har du våpenet ditt.
Det er alltid nyttig å kunne sette en bil ut av drift eksternt.
Med en mobiltelefon og ståltråd
kan man parkere strømkretsen med en telefonsamtale.
Er du snart ferdig der nede?
Om et øyeblikk.
Dette er en kunst.
Nei, det er ikke en kunst å tjuvkoble en bil.
Det er like kunstnerisk som å slå noen i hodet med en murstein.
Man må ha ferdigheter for å kunne slå noen i hodet med en murstein.
Du burde prøve den en gang. Alt ligger i håndleddet.
Beklager, ikke min stil.
Det stemmer. Jeg glemte at du bare gjør det sjefene ber deg om.
Det var unødvendig.
En god dekkidentitet later som målet har kontrollen.
Man snakker for mye, drikker for mye og lar ham få vite at han er sjefen.
Jeg respekterer det du gjør, finner sparekontoer og forbrukerkreditt.
Det er like enkelt som å plukke kokosnøtter på stranda.
Jeg liker kokosnøtter,
men jeg snakker om noe større.
Nok kokosnøttprat, hva er planen?
Livrenter.
Får man solgt livrente til noen,
graver de dypt i lommeboka. Pantelån og store verdier,
pengene de sparer til barnebarna. Du gir dem et stykke papir,
og forsvinner med alt de eier.
- Hvorfor trenger du oss? - Dere har kontakter.
Hva var resultatet i siste svindel? Én av femti?
Gå tilbake til alle du misset. Få én av fem.
50 til 100 000 dollar. Jeg skaffer skatteskjema, reklamebrosjyrer
og whiskyflaske når vi er ferdige.
Men vi tjener penger, vet du.
All svindelen. FBI kikker oss over skulderen.
Men 100 000 dollar per offer, det er millioner.
Stikk, Greg.
Hvis ikke du vil, vil ikke jeg heller.
Jeg trenger det faktisk ikke. Jeg går.
- Jeg trodde vi kunne snakke om det. - Jeg kan gå.
Jeg vil snakke om det. Kom igjen.
La oss snakke om det.
Dere gutter og datamaskiner.
Om du har bedre måter å finne krypterte passord
og kontoinformasjon på, vær så god.
Jeg kjenner til den. Kom igjen. Bu hu. Ikke gråt.
GREG OG BONNIE KOMMER. STIKK
Her. Stikk den opp der og skynd deg.
Vi hadde vært ferdige for lengst,
om du ikke måtte krangle om alt.
STIKK. ER DERE DER?
Jeg har avlyttet gjennom de greiene.
Det høres ut som alle er under vann.
Hvis du vet hvordan man installerer et platestudio i en lampe, sett i gang.
Det er millioner av dollar. Quentin ba meg stikke, som et jævla barn.
- Hva i svarte gjør dere her? - Hva gjør dere her?
- Vi bor her. - Hva? Dere...
Bor dere her?
Din løgner.
- Din jævla drittsekk. - Jeg kan forklare dette.
Forklare hva da? At du sa du hadde en yacht for å få meg til sengs?
- Stemmer det? - Beklager, vennen.
Dette er utrolig. Dette er den tredje daten vår.
Han sa dette var hans båt.
Kom dere ut.
- Hvor er skoen min? - Her.
- Du kjører meg hjem, nå. - Vent.
- Vi drar. - Ja vel.
- Vi drar! - Greit, herregud!
Vi er så lei oss for dette.
Kom igjen.
Så til slutt kom vi oss ut. Men det gikk helt greit.
Det var bare litt smertefullt på slutten.
Men det ville gått fortere
om ikke noen hadde kranglet med meg om alt.
Det gikk fint, Michael. Neste gang sjekker jeg telefonen.
Hvordan gikk det? Er Quentin bestekompisen din nå?
Ikke akkurat. Jeg har knekt eks-KGB-spioner enklere enn denne fyren.
Vi må presse dem, separere det lille teamet hans.
Gamlemåten. Det liker jeg. Vil du ha total desinformasjon?
Nei, bare nok til å dytte ham i min retning.
- Skal blir? Hvem vil ha mer øl? - Jeg.
- Fi? - Ja.
Jeg trenger en tjeneste.
Jeg trenger informasjon fra moren min.
Hun vil ikke snakke om det
- med mindre vi... - Spiser middag sammen.
Jeg snakket med henne i går.
- Selvsagt snakket du med henne. - Og sa ja. Tar med grønnsaker.
Jeg kan knapt vente.
Går man direkte etter en gruppe mennesker,
trekker de sammen og blir sterkere.
Man sår splid i en gruppe ved å få dem til å gå løs på hverandre.
Man planter mistro, og ser den vokse.
- Jeg tenker på det ennå. - Jeg snakket med Greg og Bonnie...
Nok om Greg og Bonnie. Det er jeg som er sjefen.
Greit. Jeg sier bare at vi ikke kan utsette dette mye lenger.
Skattesesongen kommer. Hvis folk kjøper seg inn, gjør de det rett før april.
Så du og Paco var cellekamerater et års tid?
Ikke den verste å sitte inne med.
Den Paco. Lager han vino ennå?
Jeg satt inne med ham et par måneder, han lager glimrende fengselsvin.
Det er selvsagt vanskeligere å så mistro når ingen stoler på deg.
Paco drikker ikke. Prøver du å lure meg?
Selvsagt ikke. Det glemte jeg.
Så du bare gjettet?
Enten drakk han, eller ikke. Jeg hadde en 50 % sjanse.
Heldigvis. Jeg tror han hadde tenkt å skyte meg om jeg tok feil.
- Godt jobba, Mike. - Hvordan går det med de falske papirene?
Flott. Noe av det beste jeg har gjort.
Flybilletter til Greg og Bonnie og et par bankkontoer utenlands.
- Jeg planter dem i kveld. - Greit.
Helt seriøst, tar du med Fiona hjem til moren din?
- Har ikke akkurat noe valg. - Lykke til.
Gjør meg en tjeneste, Fi.
Ta det rolig i kveld.
- Så hyggelig å endelig møte deg. - Velkommen. Kom inn.
Dette er vennen min, Laura. Hun kom for å høre hvordan det går.
Madeline sa hun var sikker på at du tok deg av saken.
La meg ta den.
Alt blir bra. Han har vært hemmelig agent.
Nå vel.
Jeg vil ikke trenge meg på middagen. Jeg tok med en ferskenpai til dessert.
Så skal dere gifte dere?
Vi tenker på det. Jeg vil gjerne være junibrud.
- Det var deilig. - Takk.
- Bor du i Miami nå, Fiona? - Vi får se. Jeg liker meg her.
- Har du jobb? - Jeg er mellom jobber, sånn om Michael.
- Jeg tar tallerkenene. - Takk.
Michael.
Takk, Fiona.
Vi hadde en avtale, mamma. Fortell meg om mennene som kom hit.
De spurte meg om deg,
hvor ofte du kommer til Miami, om du har venner her
- og om vi sto hverandre nær. - Du og jeg?
Hva sa du?
Jeg sa at du var den perfekte sønn,
at du alltid skrev og ringte,
og at det viktigste for deg var familien.
Det sa jeg, og det skrev de ned.
- Hvorfor sa du det? - Jeg vet ikke.
Det hørtes hyggeligere ut enn sannheten.
Unnskyld. Jeg får en telefon.
- Hallo. - Var du med på dette? Svar meg!
Ro ned, Quentin. Hva snakker du om?
- Svar meg! - Jeg vet ikke hva du snakker...
Jeg har kontoutskrifter og flybilletter. Greg og Bonnie hadde planer.
Av og til slår en flott plan til akkurat litt for tidlig.
Skulle dere omgå meg?
Hvorfor skulle jeg det? Jeg trenger kontaktene dine.
Uten det har jeg ingenting.
Tror du jeg vil dele med Greg og Bonnie, to dumme unger?
Skjønner du?
Jeg sverger på at hvis du lyver...
Jeg lyver ikke. Det er kanskje ikke slik det ser ut.
De har en jævla champagneflaske!
De skulle svindle meg og dra til Cayman eller Seychellene,
- for svarte! - Bare ikke gjør noe uten meg.
Dette er over i kveld.
Du har vært i bransjen for lenge
når du gjenkjenner lyden av en 45-kaliber på telefonen.
Ikke gjør noe dumt.
Mike, jeg er her på havna.
Hvis Quentin drar fra båten, er planen vår i trøbbel.
Ro ned. Han er ser her. Jeg ser ham gå rundt på båten.
Du må sørge for at han ikke drar noen steder.
Ja da, jeg holder øye med ham.
Han har tenkt å drepe Greg og Bonnie og dra sin kos med pengene.
- Vent litt. - Hva ser du?
Han kommer ut. Jeg bruker innretningen til Fiona og setter bilen ut av drift.
- Ring meg når det er over. - Greit.
Dette skjer når man kobler en mobiltelefon til en fenghette
i bensintanken istedenfor i det elektriske systemet.
Svarte helsike!
Fiona, du skulle stoppe bilen, ikke sprenge den i fillebiter.
Hva skjede med kortslutningen?
Du sa sette ut av drift.
- Den er ute av drift. - Du vet hva jeg mente.
Jeg hadde ham nesten. Jeg var så nær.
Jeg ser FBI er tilbake. Jeg overvåkes igjen.
Jeg trodde du skulle ta deg av det, Sam.
Jeg kan ikke gjøre underverker. Jeg må fortelle dem hvorfor vi er
på havna for å holde dem unna, men når biler eksploderer
på havna...
Hvorfor er du venn med en som satte FBI til å skygge deg igjen?
- Det er urettferdig. - Hva med Quentin?
Du skulle presse ham litt, ikke inn i et drepende raseri.
Mens dere var opptatt, meldte jeg Greg og Bonnie på
en VIP-tjeneste på Caymanøyene,
- som del av fella. - Og?
De har et nytt tilbud hvor de sender en flaske champagne
til nye medlemmer. Quentin begynte å snuse,
og på mindre enn en time fant han alt jeg har gjort.
Det var bare mange småting, men han la sammen to og to.
Få ham til å stole på deg.
Han er ikke i humør til å stole på noen.
Jeg vet at du er sint.
Men jeg vet at en bileksplosjon kan få en mann til å miste likevekten.
Du kommer til å takke meg.
Han vil ikke engang snakke med meg, tar ikke telefonen.
Da må du være ekstra sjarmerende.
Enten man er i Moskva, Teheran eller Miami,
er klubbjenter en god informasjonskilde.
Menn sier ting til vakre jenter. De gir dem telefonnumre og hotellnøkler.
De senker forsvarsverkene.
Skal man få informasjon fra klubbjenter, vil de ha drinker.
Det er ikke noe problem med en brukskonto.
Men et stort problem hvis de eneste pengene man har er rappet fra mors veske.
Dere er nødt til å hjelpe meg.
Vi organiserer en klubbkveld på Hollywood Beach. Fantastisk.
Jeg flyr inn en DJ fra Berlin. Det blir helt sprøtt.
Quentin reserverte et VIP-bord til 4000 dollar, og nå får jeg ikke tak i ham
for å si at datoen er endret. Kan dere hjelpe?
Dere vet hvor forbanna han kan bli.
Hva med oss? Er vi på lista?
Hundre prosent, alle er med. Bare hjelp meg, er dere snille.
Jeg tror han bare bruker dette nummeret for jenter, men her.
Du er vanskelig å få tak i.
Jeg har vært litt opptatt. Hva vil du?
Samme som før, tjene penger.
- Hvor er du? - Jeg ligger lavt.
Når kan vi møtes?
Jeg tror ikke det er en særlig god idé akkurat nå.
Jeg er den eneste du kan stole på nå.
Partnerne dine prøvde å drepe deg. Du trenger en venn.
Du må bli litt mer tillitsfull, Quentin. Vi kan hjelpe hverandre.
- Quentin? - Greit. Hvor?
- Det er meg, kompis. - Jeg har ventet her.
Du sa klokka to. Den er to.
De er på yachten min igjen.
Jeg vil bare gå ned dit.
Hør her.
To lik, et mordvåpen, og du er den første de mistenker.
Du kjenner stilen min.
Jeg er ikke redd for å skyte hvis jeg må,
men dette må vi takle smart.
- Har du en bedre idé? - Ja.
Jeg kjenner noen. Skjønner?
Noen som kan ta seg av dette. Det koster penger,
men han kvitter seg med dem uten tilknytning til deg. Én pengeoverføring,
så er det gjort, og vi kan fortsette med forretningene.
En leiemorder er som en rørlegger, tannlege eller bilmekaniker.
Alle leter etter en god en.
Greit, da arrangerer vi det.
Begge to? Hvor mye?
- 50 000. - Da er begge døde?
Ingen tilknytning til meg?
- Gjør det. - Jeg kontakter deg.
Greit.
Han bet på, Sam. Du og Fiona må ta dere av Bonnie og Greg.
- De må komme seg vekk herfra. - Skal bli.
- Vet du at du er tom for appelsinjuice? - Sam.
Hva skal jeg gjøre?
Bilen eksploderte. Han er borte.
Kanskje han har fiender han ikke fortalte oss om.
Det er det paret som brøt seg inn på båten.
God ettermiddag, vi kommer fra politiet. Etterforsker Cagney og Lacey.
Vi vil gjerne snakke med dere.
Jeg skal ikke lyve. Dere to har seriøse problemer.
- Vi vil gjerne vite hvor partneren deres er. - Vi også.
Dere bør være litt mer samarbeidsvillige.
Vi har holdt øye med dere en stund.
Husker dere at dere kom da vi plantet dette utstyret?
Vi vet om alle økonomiske transaksjoner på datamaskinen. Så hvor er partneren?
Vi vet ikke. Han er bare borte.
Synd. Det blir ingen avtale på dere hvis han ikke dukker opp.
Dere får skylda for alt.
Juryer i Miami liker ikke folk som raner pensjonister og juler gamle damer.
Det var ikke oss, det var Quentin. Vi rørte dem ikke.
Det var Quentin som julte dem opp.
- Hold kjeft, Bonnie. - Vi har ikke engang pengene.
Quentin overførte alt
- til kontoen sin før... - Hold kjeft!
Men dere kan jo hjelpe oss å finne ham, og vitne for å få redusert straff,
kanskje 5-10 år.
- Jeg vil snakke med en advokat. - Sett i gang. Ikke bruk for lang tid
og ikke gå noen steder.
Selv med alt anti-myndighetssnakket ditt, spiller du politidame temmelig bra.
Takk.
Så du vedder på at de er borte før klokka fire. Et par minutter til.
Etter det, er jeg 20 dollar rikere.
Jeg vinner. Greg virker tøff, men han er helt klart redd for fengselet.
Han overbeviser henne om Cancuns sandstrender akkurat nå.
Mexico? Tror du det?
Eller Karibia.
Der stikker de.
Ikke se så selvtilfreds ut.
Jeg liker ikke paranoide folk. De blir uberegnelige og tar dårlige valg.
Men det hjelper selvsagt når du vil at de skal ta dårlige valg.
Du skremte livet av meg.
- Hva er det du gjør? - Går til banken, som vi sa.
- Mens FBI ser på? - Hva snakker du om?
Der, se.
- FBI? Hvordan? - Ikke vet jeg. Hva sier du?
Greg og Bonnie. Jeg tok pengene, så de må ha gått til FBI.
Du er uforsiktig. Vi kommer til å bli tatt.
Jeg skal aldri i fengsel igjen.
Greit. Hold kjeft og la meg tenke.
Ikke tid. Du trenger å få Greg og Bonnie drept nå mer enn noensinne.
De er de eneste vitnene. De kjenner meg. Dette er katastrofalt.
Greit, vi går til banken. Jeg overfører pengene til fyren din som avtalt.
Overføre pengene? Mens FBI ser på?
Er du dum, eller vil du at vi skal bli tatt?
- Vet du hva? Ha et fint liv. - Vent, vent.
Jeg får noen andre til å overføre.
Det må skje nå. Hva skal du gjøre,
finne en på gata og spørre: "Kan du overføre penger til Aruba?"
- Du gjør det. - Nei. Jeg rydder ikke opp rotet ditt.
De kjenner deg ikke. Jeg gir deg kontonumrene mine,
du sender pengene og vi møtes senere.
Nei, takk, jeg tar ikke all risikoen for deg.
Det kommer til å fungere.
- Og så skal vi tjene penger. - Så skal vi tjene penger.
Greit. Men sørg for at FBI skygger deg,
for hvis de skygger meg, skulle du ønske jeg skjøt deg her og nå.
Identitetstyveri er ikke så vanskelig. Man trenger bare et nummer
og identifikasjon for å tømme en konto og returnere mye penger til
svært overraskede pensjonister.
Men hvorfor stoppe der?
Så lenge man stjeler en identitet, hvorfor ikke bruke den
til å ringe kjente terroristorganisasjoner på usikrede telefonlinjer?
Og til å true noen føderale dommere og fornærme det lokale narkokartellet?
Så morsomt har jeg aldri hatt det i Miami før.
Alt var der. Jeg så på kontoutskriften, og der var alle pengene.
- Jeg er glad det løste seg. - Sa jeg det ikke?
Hvordan gjorde du det? Hvordan fikk du alt tilbake?
Det vil du ikke vite.
Jeg mener det.
Hvor mye skylder jeg deg?
Jeg gjorde det ikke for pengene. La oss si 500 dollar for utgifter.
300 dollar, og du lover å ikke melde deg på flere konkurranser.
Jeg lover.
Michael!
Ja, mamma?
Takk.
Vent.
Én ting til.
Mennene som kom hit og stilte spørsmål, ga meg dette.
De ba meg ringe dem hvis du kom til Miami eller prøvde å kontakte meg.
Ringte du?
Nei, det gjorde jeg ikke. Familie kommer først.
Du har hatt det travelt, Michael. Veldig imponerende.
- Glad for å bli satt pris på. Hvem er dette? - Bare en venn.
Hvem er dette?
Hold deg unna trøbbel, Michael. Vi kontakter deg.